Hei!
Ikke reis deg, jeg har det, kamerat.
Oi! Det var som bare, Finn. Må være ditt beste hittil.
Hvor lenge har du jobbet på det? To, to-tre uker?
Jeg klager ikke i baren når det tar deg ti minutter å lage en martini.
Jeg er fornøyd med det jeg har gjort. Fikk bare litt kreativ blokkering.
Hallo? Hei, fru Anderson.
Ja visst, vaktmesteren er her.
Han blir sikkert begeistret over å komme og reparere toalettet ditt.
Han gjør tommelen opp nå. Han kommer om et sekund.
Du sa vel noe? Hvis at du var helt fornøyd med din livssituasjon?
Hallo.
Han sa at han funderte på å gå på kunstskole.
Jeg sa: "For et sammentreff!" Vaktmesteren vår var kunstner.
Når man er 18 vil alle være kunstner.
-Hvor fant du den? -Garasjesalg.
-Så rart. -Jeg ser...jeg ser...et sneglehus.
Outlaw. Rambling Rose. Crabapple.
-Krabber lever vel i havet? -Ja.
-Crabapple. Jeg satser på Crabapple. -Hei, mine fortapte gutter.
-Ny trøye? -Ny for meg. Gjenbruksbutikken.
Jeg hadde litt igjen så jeg kjøpte disse til deg.
-Det er vel rett sort? Kamelhår? -Takk. Kjøpte du en ny kalender?
Jeg vet hvor mye du ville ha dem, jeg kunne ikke la være.
Ok, jeg begynner med middagen. Vil dere ha favoritten, lasagne?
-Trenger du hjelp? -Hei, Big Joe. Ja, det gjør jeg. Takk.
Kom an, kom an, sånn ja. Du tar dette.
Fortsett å løpe, for faen! Kom an.
-Hva skjer? -Hei, Big Ben.
-Jeg heter Joe. -Crabapple! Kom an, din dritt, løp!
Kom an! Løp! Faen også!
Ro deg ned!
Finn, husverten ringte. Herr Bezzerides er sen med leia.
-Hva om han har falt? -Han har vært sen før.
Mannen tvers over? Han har noen P-gebyrer på bilen.
Han har P-gebyrer på bilen, vi burde kanskje se til ham.
-Og jeg bød Big Joe på festen. -Håper han ikke har leiepurkuniformen.
-Vi skulle vel bare be nær venner? -Big Joe er kul.
Han hjalp meg med stolene. Han står her nå.
-Slapp av, jeg har andre klær. -Unnskyld.
Jeg skal gå og se til herr Bezzerides.
Herr Bezzerides, er du hjemme?
Alle er urolige for deg så jeg har tenkt å komme inn, ok?
Herr Bezzerides?
-Det var sikkert. -Nei, han tapte, Jasper.
-Det var sikkert til han tapte. -Det er ikke klokt.
Hva faen?
Det er bilder av stuen vår.
-Herr Bezzerides er en kikker. -Hvorfor ta bilder av vårt tomme rom?
Han har spart de beste til sin private samling.
Hva er dette?
Jeg tror det er et kamera. Se?
Tror du han har nok film?
-Hva? -Når slo vi omkull hattestativet?
Kanskje kvelden da vi lekte fulle maskespill. Du husker vel.
Han husker ikke. Han sloknet på sofaen.
Det forklarer det grønne lyset vi ser her iblant.
Ja, men hvorfor er denne boltet til gulvet?
Jeg liker det ikke. Ikke lyden den lager heller.
-Og bildene av meg halvnaken? -Det eneste jeg liker med dette.
Jeg visste det var noe galt med gamlingen.
Herr Kindle, det er Finn fra Sycamore Apartments, det gjelder herr Bezzerides.
Ring meg når du kan, takk.
-Hva sa husverten? -Jeg la igjen en beskjed.
Ok. Jeg må på jobben. Jeg har talt småkakene, hvis noen er savnet...
-...så blir det drap i leiligheten. -Jeg passer på dem.
Og hvem vokter dem fra deg?
-Det matcher perfekt. -Må være en tilfeldighet.
-Kanskje, eller... -Eller hva?
Kameraet tok et bilde av framtiden? Hold opp.
Se på det. Plasseringen av alt. Lerretet...
-Det har sett sånn ut i måneder. -Karer...
Umulig!
Herregud.
Dette var onsdag, Du ødela muggen med armen.
Ja visst.
Torsdag. Fredag gikk vi på kino. Lørdag var det strømbrudd.
Søndag.
Mandag. Det er i kveld, tirsdag.
I morgen.
Tullprat. Herr B oppfant et kamera som tar bilder av framtiden.
Og brukte den bare til å se i leiligheten vår? Utrolig.
-Han tester det kanskje. -Ja, den er ikke akkurat flyttbart.
Han er forsker, så det må finnes dokumentasjon. Begynn å lete.
Hør på dere selv.
Kom fram, herr B! Jeg vet at du er her et sted og ler deg i hjel!
-Leken er over, kom fram, drittsekk! -Jeg tror ikke han svarer.
-Hvorfor? -November 27. Resultat i dag. Virker.
Maskinen virker perfekt. Men jeg har sett noe i framtiden som skremmer meg.
Jeg tror jeg har sett min egen død.
Hovedregelen for tid og årsak er å ikke forsøke å endre framtiden.
Men under disse forutsetningene virker det verd risken.
Om jeg trodde på Gud, ville jeg be om at det jeg gjør ikke forårsaker skade.
Siden da?
Ingen. Det er siste innføringen. For en uke siden i dag.
En uke siden.
Sju bilder. Den spytter dem ut etter at han forsvant. Den går på timer.
Klokken 20.00
Hvorfor så mange på dagtid?
Den har kanskje bare tatt kveldsbilder den siste uken.
Ok, selv jeg må innrømme at dette bildet er jævlig urovekkende.
HVIS DU KAN LESE DETTE ER DET I MORGEN
Jeg tror jeg vet hvor han kan være.
-Jøss. Hva har han her? -Jeg vet ikke.
Den forrige forvalteren satte inn denne døren for årevis siden.
-Ikke la ham være her inne. -Aldri. Vi ville kjent lukten...
-Herregud. -Hva? Er han der inne?
Herregud! Lukk den!
Hva har skjedd med ham? Han så brent ut.
Jeg vet ikke. Så du dressen hans? Den var urørt.
Er det ikke opplagt? Du leste journalen hans.
Han brøt mot hovedregelen. Ikke tukl med tiden.
-Jasper, ta av ham hatten. -Det er min tenkelue.
Hva faen fins det å tenke på? Vi må ringe politiet.
-Vent. Det kan være en feil. -Hva mener du?
Vi har funnet et tidsreisekamera. Vi må overveie mulighetene.
En mulighet er at vi har fått en dødelig mengde stråling, som kan ha drept herr B.
Ok, Negative Nancy, men tenk om vi kan bruke tingen?
-Hvordan? -Husker du herr Bs bilde med skiltet?
Hvis vi holder opp dagsavisen? Vi ville få vite framtiden.
Avisen? Kunst og underholdning, eller veddeløpsresultatene?
Hva så? Tenk på hvor mye penger vi kan tjene.
Callie. Jeg forutsier at i kveld er din siste kveld som servitør.
Du kan bli forfatter på heltid i stedet.
Callie?
Nei, absolutt ikke! Vi ringer politiet.
Finn, jeg forutsier at du lever resten av livet ditt patetisk ubemerket.
Og dør lutfattig og gal.
-Jeg mener alvor, Jasper. -Jeg også.
Ser det ut som om purken er her? Folk prater om liket i boden?
Alt ser bra ut.
Hvis vi rapporterer det, må vi avlyse festen.
Vi kan ikke avlyse. Det er Dave og Sharons forlovelsesfest.
Det er det jeg sier. Vi rapporterer det ikke i kveld.
Det ligger et dødt, råtnende jævla lik i boden!
Det merkes ingen lukt om døren er stengt.
Det har ligget der en uke, hva gjør en dag til?
Hør. Vi lar festen skje.
Vi ser på morgendagens bilde og om det viser purker som avhører oss,-
-så ringer jeg dem selv.
Jeg må innrømme at jeg er nysgjerrig på å se et bilde til.
Ok. Greit. En dag. Men...bare en dag.
-Hva er klokken? -20 på.
Vel, om morgendagens bilde viser jordens undergang,-
-så skal jeg more meg.
Vil du danse?
-Og han får sitt klassiske tomme blikk. -Hva?
Den jævelen.
Hør her!
-Jeg er et jævla geni! -Se på maleriet.
Det var som bare!
Kameraet ser arbeidet mitt før jeg gjør det. Jeg blir ikke blokkert mer.
-Hit! Jeg vil ha. -Ja! Ja!
-Du er tidlig oppe. Hva er klokken? -Skal vi begynne med hvilket år er det?
Du kan skrive i en død manns journal, men jeg får ikke ha hatten hans?
Dette er ikke poesi, Jasper. Jeg gjør vår å-gjøre liste.
Skal vi gjøre dette må vi få det til å se ut som om herr B lever.
-Mener du at dette faktisk skjer? -Hva mener du? Det har alt hendt.
-Det er gjort. -Vi kan la være å gjøre det.
Jeg tror faktisk at vi må gjøre det.
Om jeg forstår det rett, fungerer det slik.
Kameraet spytter ut et bilde av oss i framtiden.
Så tar vi en serie valg under dagen som leder til det øyeblikket.
Men om vi avviker fra de valgene skjedde aldri dette bildet.
Noe som betyr at vi, de som så originalbildet-
-ikke kan gå framover siden framtiden vår ikke eksisterer lenger.
Hva mener du, "ikke kan gå framover"?
Er vi helt sikre på at det var slik han døde?
Nei, men vil du virkelig prøve og finne det ut?
Da er vi enige? Vi trenger bare ta noen bilder.
Ok. Bra. Vi må gjøre dette i kveld.
Men vi snakker om å ikke rapportere et lik. Det innebærer fengsel.
Ok, men ingen får vite det. Jeg laget en liste der i morges.
Alt vi må gjøre er: Ta inn avisen hans, vanne blomstene,-
-flytte bilen hans så den ikke får flere bøter.
Jeg fant litt post, trolig regninger, så jeg skal vel poste dem.
-Du har visst funnet ut alt. -Slapp av, kamerat.
Risikoen er så minimal, den eksisterer knapt.
Vi må bare holde boddøren stengt. Så blir vi rike.
Og du får maleriene dine.
Kom an, kom an, Bobcat. Ja, for faen! Ja, for faen!
Kom an, den er nesten åtte.
Må vi være eksakt som vi var? Jeg vil ikke endre noe.
-Jeg vet ikke. Er dette rett? -Smil og si adjø til jobbene deres.
Vi kan sjekke bildet. Der er det.
Henry? Henry, er du der? Det er Joyce, jeg fikk brevet ditt.
Kan du ta kontakt når du har tid? Jeg håper virkelig du har det bra.
Hei, Finn.
Hei, Joe. Hvordan går det?
Hvordan er det med gamlingen? Jeg ser Callie her på morgenene.
Han er på sykehus. Vi vanner blomstene hans og passer stedet for ham.
På sykehus? Er det alvorlig?
Ganske alvorlig. De prøver å finne ut hva han har.
-Bra dere ser etter stedet. -Ja. Vi har ikke noe imot det.
Best å fortsette.
Nei, vi er her i kveld fordi vi ikke er med på gårsdagens bilde.
Det er ikke skjebnen, vi tok valg i går som fikk oss hit i dag.
Hjernen min smeltet litt. Hva var spørsmålet?
Spørsmålet er om du kan velge noe som skal være med på neste bilde.
Hva ville du velge å se?
Jeg skammer meg litt for hvor mye jeg liker denne kjolen.
Tilbake til spørsmålet.
Lett. Jeg vil ha en så stor haug med penger at jeg er begravet i den.
-Du er så forutsigelig. -Jeg? Du da?
Vi vet alle hva du helst vil se. En diamant.
Så du og Finn ikke trenger å leve i synd.
Hørte du det, Finn? Du er fri.
Han dagdrømmer om to malerier om dagen, ikke bare ett.
Jeg vet ikke. Gi meg et sekund. Jeg trenger å tenke.
Jeg blir lei aldri av den lyden.
-Kom an, jeg vil ikke gjøre dette. -Ok, da gjør vi det ikke.
Må jeg minne dere om den ristede døde fyren i kjelleren vår?
Vi må gjøre som på bildet. Ikke sant?
Hvordan faen gikk dette til?
Jeg vet ikke. Det er kanskje en jævla utfordring. Eller vi er fulle.
-Kanskje det var en ulykke. -Leppene våre er sammenklistret.
Si noe, Finn.
Vi burde ødelegge maskinen.
Hva? Det kan vi ikke.
Jeg vet det.
Det er for sent.
Det spiller ingen rolle hvorfor vi gjør dette. Det har alt hendt.
Jeg mener...
Jeg er i rommet, jeg ser ikke sint ut.
-Maleriet blir kjempebra. -Ja, maleriet blir kjempebra.
Du ba oss nok å gjøre det for inspirasjon, eller noe.
Vi er alle venner og vi må stole på at det blir ok.
-Faen! Hvorfor gjorde du det? -Fordi du kysser kjæresten min i morgen.
-T minus en time om du lurer. -Slutt med den jævla nedtellingen.
-Unnskyld. -Ja, jeg sa at Crabapple var sikker.
Jeg trenger noen løp til. Vi ruller over halve gevinstene til i morgen.
Så kommer jeg og henter resten. La meg hente noe å skrive på.
Jeg trodde ikke det var en flaske på bildet.
Det er fordi den var her nede.
Hva er klokken, elskling?
Finn, føler du deg bra?
Ja, det er bare at denne delen av maleriet er uferdig.
Jeg skal nettopp male det, men jeg vet ikke hva som skal være der.
Ok, Michelangelo. Men vi må lukke øynene for å matche bildet.
Så du holder styr på tiden.
Den er 19.59, bare sett i gang.
Hvor lenge gjør vi det? Ti, femten sekunder?
Jeg ber dere slutte. Bare gjør det.
-Jeg tenker på kjæresten min. -Søtt. En trekant.
Kom hit, din tosk.
Å! Selvsagt.
Jøss, har dere... Hei!
Faen.
-Finn. Jeg ville bare... -Hent Jasper!
-Finn, jeg er lei for det... -Hvem er dette?
-Det er bookmakeren min. Ivan. -Han du alltid snakker i telefonen med?
-Hva gjør han i leiligheten? -Jeg vet ikke.
-Er det normalt? -Har du sett ham her før?
Nei, det er faen ikke normalt.
-Fortalte du om kameraet? -Nei.
-Skulle du gjøre det? -Aldri!
-Hva faen gjør han da i leiligheten? -Jeg vet ikke!
Ok. Er han farlig?
Vel, han tar hva fra tvilsomme typer som jeg, så ja, han er farlig.
Men jeg ser ikke Marcus her. Det er torpedoen hans.
Hvis jeg var i trøbbel, ville han vært med på bildet.
Hva om han sitter her borte, utenfor bildet?
Jeg hørte ham i rommet hans tidlig i morges.
Han kom ut for en time siden. Har ikke sagt et ord.
Jeg vet ikke hva de røde pillene er, men han har alt tatt minst to.
Kan dere holde kjeften et sekund?
-Ja? -Hei, Ivan. Det er Jasper.
Jeg vet det.
-Hvordan går det? -Hva?
-Er alt ok i dag? -Hvorfor skulle det ikke være det?
-Ingen grunn. -Hva vil du legge inn i dag?
Nei, ingen veddemål. Jeg passer i dag. Takk.
Hvorfor ringte du meg da?
Faen, jeg må gå, Ivan. Vi snakkes senere.
Hva betyr det?
Vi venter ti timer. Ser hva som skjer.
Kan vi prate, elskling?
Hei, Ivan, for en overraskelse.
Jeg lurte på hvorfor du dukket opp i kveld, så fattet jeg.
Trolig for at jeg ringte deg som en paranoid jævla idiot.
Hei, Ivan, for en overraskelse.
Hva gjør du?
Han kommer snart, ikke la meg være alene.
Jeg er ikke med på bildet, så send en SMS når det er over.
Jeg er heller ikke med på bildet, så... Kanskje jeg også burde gå.
-Hvor skal du? -Vet ikke ennå.
Får jeg bli med?
Dere er utrolige. Ekte venner.
Vi må gjøre som på bildet. Ikke sant?
Hvor skal vi?
Ingen steder. Jeg vil ikke svikte Jasper om noe går galt.
Er vi ok?
Jeg ble sjalu. Situasjonen er komplisert. Du gjør ditt beste.
Og jeg håndterer det tydeligvis ikke så bra.
Ble du sjalu? Fortell mer.
Så, Ivan. For en overraskelse.
-Det har du alt sagt. -Ja visst.
Kan jeg gi deg noe å drikke?
Vet du hva jeg liker med deg, Jasper?
Du har aldri snytt meg på et veddemål.
Jeg har aldri måttet sende Marcus for å innkassere.
Jeg kan sette pris på det. Det kan jeg.
Er det ditt?
Får jeg se på det?
Kom an. La meg se på det.
Det er fint.
Ja. Det tar meg tilbake.
Tro det eller ei, jeg hadde Marcus' jobb. Jeg var ingen dårlig inndriver.
Jeg hadde min egen stil. Jeg brukte oppvarmingstre.
De gir meg litt ekstra trykk. Ja...
Det var en gang...herregud.
Jeg skulle sprekke kneskål på en gutt. Hadde gjort det hundre ganger.
Men denne gangen, jeg svinger, treffer og pang!
Og balltreet knekken. Typen får en treflis rett i pakken.
Du skulle hørt ham, han skrek som en katt.
Jeg sverger at da sykebilen kjørte ham bort,-
-sa de at den ene testikkelen var stor som en grapefrukt.
Kan du tenke deg? Den smerten?
Sølete.
Sølete, ulykkelig arbeid.
I min stilling...
...fins det bare en sak som er verre enn en mann som ikke betaler sine veddemål.
En mann som aldri taper sine veddemål.
Jeg har vel endelig fått flaks, antar jeg.
Bare flaks?
Antar du?
-Det er ikke noe avgjort! -Er det en eier?
Det var bare flaks, ok?
Ok! Jeg har en kilde. En kilde.
Den er pålitelig. Jeg kan ikke forklare den.
-Det kan forårsake alvorlige problemer. -Er det en lege?
-Si hvordan du gjør det! -Nei, det er ikke noe sånt.
Du ville ikke trodd meg om jeg fortalte det.
Kan du ikke bare henge på mine veddemål?
-Henge på mine veddemål. -Jeg vet hva henge på betyr.
Du er en sånn drittsekk.
Håper du likte titten, Jasper!
Jeg tar det.
-Finn, dette er... -Jeg skulle nettopp gå.
Er alt i orden mellom oss?
-Så...nå vet han. -Han vet ikke en dritt.
Han vet at du har noe informasjon.
Hvor lenge nøyer han seg med å henge på dine veddemål?
Jeg vet ikke. For alltid. Jeg har det under kontroll.
-Du ser fæl ut, Jasper. Sover du? -Vet du hva? Slipp kukken min.
Du og Callie får alle disse pengene uten å gjøre noe.
-Dere burde være glade. -Callie og jeg deler risken.
Jeg håper du har en backup-plan om det går til skogen med bookmakeren.
Du hadde noe annet på deg i kveldens bilde.
Dra til helvete, Jasper.
-Jeg begynner ikke så lenge han er her. -Jasper skulle nettopp ta en spasertur.
-Skal jeg? -Ja.
Ja, ikke glem å spionere på meg kl 20.
Jeg vet ikke hva jeg gjør her. Du må vise meg.
Ja da.
Vi må få deg i samme pose som i bildet, så gjør jeg resten.
Jeg skulle gjerne visst hvordan du fikk meg til å gjøre dette.
Det vil vi begge to.
-Hva tenker du? -Du er virkelig...veldig vakker.
Ikke virk så overrasket.
Jeg antar at det kreves et sånt øyeblikk for å vekke en mann.
Så han ser hva han har foran seg.
Det er vårt tegn.
Det er utrolig. Til og med utydelig og uskarpt.
Man kan likevel kjenne igjen sin egen silhuett.
Jeg lurte hele dagen. Hvordan? Hvordan er dette mulig?
Så... Marcus her, han skal være barnevakt.
Og du...
Du skal vise meg hva som fins der borte.
Jeg hadde ikke trodd deg om du hadde fortalt det.
Spytter dem ut kl. 20 hver kveld.
-Og de på dagtid? -Jeg vet ikke.
Den har bare gjort det på kvelden siden vi fant den.
-Hva er dette? -Det er det nyeste.
Ok. Ok...
Slik gjør vi.
Hver dag tar du dette bildet. Du skriver opp morgendagens resultat.
Marcus henter bildene. Jeg vil ikke gjenta meg!
Dere tre skal sitte sånn på sofaen så jeg vet at dere oppfører dere.
Og dere sier ikke noe om dette til noen.
Ingen skal ødelegge vårt lille gullegg her.
Det vil vi ikke.
Jeg vil ha 50 %.
Ta bort en null.
Da er du fremdeles veldig heldig.
Ja...jeg føler meg veldig heldig.
-Vi var ikke enige om dette. -Du skulle ha pratet med oss.
Jeg gjorde mitt beste. Ok? Vi får fremdeles en del penger.
Han vil plassere mange veddemål. Det blir bra.
Hva når typen over ham får vite det?
Hvordan mange flere skumle jævler kommer hit og vil ha en an del?
-Ivan er smart, han tabber seg ut. -Det er veldig beroligende.
Det er utrolig.
Hvor er gårsdagens bilde?
Vent, du skal vel ikke male nå?
Hva skal jeg ellers gjøre? Vi har ingen kontroll over hendelsene.
Han beholder bildene. For sikkerhets skyld.
Nei! Det er uakseptabelt! Ring ham nå!
Vi setter opp resultatene men vi beholder bildene.
Er du et jævla barn? Du vet vel hvem som er på andre enden av linjen?
Jeg skal lage te, elskling. Vil du ha noe?
Det var alltid du som malte. Du så bare det du alt hadde gjort.
Jeg vet det, Callie. Det er det som er så irriterende.
Jeg malte dem i framtiden og uten bildet kan jeg ikke male.
-Jasper. -Hva?
Kan du ikke ta et bilde av polaroidbildene med telefonen din?
Du ser ikke bildet i dag så jeg har ikke noe maleri å fotografere i morgen.
Jo, hvis du tar det jævla bildet.
Hør her.
Hvis dine valg skal påvirke framtiden min kan du vel ta et som gagner meg?
Risikere å få nakken min brukket fordi du ikke finner din mojo?
-Kan du ikke nøye deg med pengene? -Nei! Jeg driter i pengene.
Jeg ringer heller politiet nå, eller heller en bøtte vann over maskinen din.
Er det en jævla trussel?
Nei. Men du kan ikke ignorere at noen av oss ikke får noe ut av dealen.
Jeg skal se hva jeg kan gjøre.
-Det fins et maleri. Takk, gode Gud. -Hvorfor ikke takke Jasper?
Hva er det nå?
Rart. Det ser ikke ut som noe jeg normalt ville male.
Ser ut som om du hadde det travelt. Malingen drypper fremdeles.
-Det er kanskje en advarsel. -Hvorfor?
Kanskje noe dårlig kommer til å skje. Du sender oss en advarsel.
Se, vi ser vel redde ut? Og jeg stirrer på maleriet.
Jeg prøver å si meg selv noe.
Vi ser ikke glade ut, men situasjonen er ikke eksakt ideell.
Nei, du sa det selv, Finn. Det er ikke noe du pleier å male.
Kunst er underlig, jeg er bare glad at det er noe på lerretet.
Bare slapp av, Jasper.
Kunsten Å Være Nakenmodell
Hva om Jasper har rett? Hvis noe fælt skjer i morgen?
Du hadde vi ikke vært på bildet. Vi hadde stukket.
-Ok. Hvorfor gjør vi ikke det? -Vil du stikke?
Ja, vi kan pakke og bare stikke.
Du vil svikte Jasper?
-Til å klare seg selv. -Han bryr seg ikke. Han klarer seg.
Maskinen der...
Vi kan ikke forlate den når det fins håp om at det går bra. Hvorfor det?
Ok. Jeg stoler på deg.
Dessuten må du innrømme at maskinen er magisk for deg.
Hva kan jeg si? Jeg liker å være din muse.
Hei, Joe. Er du ikke i tjeneste i kveld?
Mitt siste skift var i går. Jeg skal bare levere nøklene.
-Siste skift? -Ja, karrieren min går framover.
Gratulerer. Det er toppen. Fantastisk.
-Er alt ok? -Ja.
Jeg skal gi deg mitt kort.
-Vi tar en drink en gang. -Ja.
-Hold kontakten. -Du også. Joe.
-Hva er galt? -Marcus så meg snakke med Big Joe.
-Hva skjedde? -Big Joe slutter, jeg fikk hans kort.
-Hva gjorde Marcus? -Tok en telefon og kjørte.
Pokker ta! Faen!
-Kan vi ikke si at det ikke var noe? -Han kommer ikke til å tro oss.
Det er ok. Jeg har planlagt for dette.
-Jeg gjemte våpen i huset. -Hva?
Bare fordi du malte det jævla dødninghodet!
Du må male maleriet før kameraet tar bildet.
-Mal det jævla maleriet! -Ok. Gjemte du våpen i huset vårt?
-Ja, jeg gjemte våpen i vårt jævla hus. -Hvorfor?
-Vet du hvem disse folkene er? -Hva gjemte du?
Sitt stille og ro deg ned. Sitt stille og ro deg ned!
-Hva skjer når bildet er tatt? -Vi venter.
-Skal vi bare vente? -De kommer inn og stiller spørsmål.
Går det bra, så var det alt.
Hva om det ikke går bra?
Finn, det er en hammer under sofaen.
Han var bare bygningens sikkerhetsvakt.
-Hvorfor er dette en politimanns kort? -Han ble nettopp politi.
Han leverte nøklene. Siste skiftet. Jeg sa ikke noe om dere eller maskinen.
Jeg vil virkelig tro på det.
Dessverre...
...kan jeg ikke unne meg å stole på dere.
Hva leter han etter? Kanskje jeg kan hjelpe til?
Er dette kjæresten din?
Ja. Du kan kanskje hjelpe til.
La oss se om vi kan huske noe nytt.
Jeg ser deg...kjæreste.
Adrenalin. Hjertet dundrer.
Tro meg. Du er ikke rask nok.
Det fins en enkel utvei. Bare svar på mitt jævla spørsmål.
-Vær så snill, la være. -Du kommer til å dø.
-Hvorfor føler jeg ingen uro? -Du har ikke sett morgendagens bilde.
Den viser mordet på deg.
-Hvem dreper meg? Du? -Han gjør det.
Kanskje det er for pengene. Du må ha vunnet en formue alt.
Nøklene.
Du burde skyve stolen over hit.
Jeg mener det.
Når han ser bildet, vil han sikte gjennom vinduet og skyte deg i ryggen.
Smart trekk.
Hvor er Jasper? Marcus, hvor er Jasper...
Hvor er han?
Jasper, stopp, for faen!
Hallo? Hei, fru Anderson.
Nei, det var Callie. Hun brente hånden på komfyren.
Ja, alt er bra. Takk.
-Vi kan ikke la dem ligge her. -Ikke faen. Det er bare midlertidig.
-Hva gjør vi nå? -Jeg skal hente pengene mine hos Ivan.
-Takk for at du vasket stuen. -Du mener blodet?
Takk for at du vasket opp blodet? Som kunne vært mitt? Det var så lite.
-La være! -Jeg vil se at du er ok.
-Ser jeg ok ut? -Hva kan jeg gjøre?
Hvorfor går du ikke og maler?
-Det var som bare. -Jeg vet det, hva?
-Dette er bare begynnelsen. -Jasper...
Jeg syns at vi skal dra.
Dele pengene, forlate landet, komme bort fra maskinen.
Er du helt jævla gal? Dette er tryggeste stedet på jorden.
Så lenge vi er med på bildet hver dag vet vi at vi lever i morgen.
-Callie og jeg, vi... -Vi, hva?
Du vet.
Jeg vet bare at Jasper reddet livet mitt i kveld.
Jeg skal legge meg. Jasper, kan du gi meg noe å sove på?
Takk.
Hei, jeg er Dr. Heidecker. Unnskyld tiden og at jeg dukker opp.
-Hvordan kan jeg hjelpe deg? -Henry Bezzerides er kollegaen min.
-Bor han i leiligheten på andre siden? -Ja, det gjør han.
-Jeg banket. Ikke noe svar. -Hva skjer?
En Dr. Heidecker er her. Hun søker herr Bezzerides.
Sa du at han flyttet for et par måneder siden?
Ga han deg hatten sin før han flyttet?
Vi fant journalen hans og vi tror at han så noe skrekkelig.
-Han prøvde å endre det. -Jeg vet det, han sendte et brev.
Henry informerte meg om sine eksperiment etter pensjonen sin.
Ærlig talt trodde jeg ikke de kom noen vei. Stakkars Henry.
Ja. Ikke kødd med tiden.
Tror dere at tiden gjorde dette?
At han ble straffet for at han prøvde å forandre framtiden?
Hva skulle ellers gjøre det med noen?
Thoriumgass er min første gjetning. Ser dere spiralen under der?
Jeg tror han strakte seg etter den på hyllen og veltet beholderen.
Hans død var en ren ulykke. Ikke noe annet.
Jeg mistenker at han fikk panikk da han...
...prøvde å unngå dette.
Ser du hatten hans på sofaen og det som ser ut som hans blod på vinduet?
Han fikk visst en utrivelig slutt.
Men dette bildet, som skjer i morgen hadde ikke noe med ham å gjøre.
-Det er ironisk. -I morgen?
Hvordan kan ha tatt bildet når kameraet bare tar en dag i forveien?
Jeg vet ikke hvor du får dine data fra, men du tar feil.
Brevet er poststemplet for en uke siden så det må vært så langt i forveien.
Hvordan kan han ha tatt bildet?
Sier du at man kan ta et bilde når man vil?
Jeg vet ikke om det går når man vil.
Henry hadde kommet forbi de første testene og fått den til å se lenger.
Kan du endre innstillingene?
Henry delte sine resultat med meg, men ikke metodene sine.
Jeg vet ikke mer om kontrollene enn dere.
Det var synd.
-Den kvinnen ville oss ikke noe vondt. -Pistolen hun holdt i da?
-Hun skulle ikke bruke den. -Det vet du faen ikke!
Hvis jeg ikke handlet hadde Callie våknet til våre lik.
I det minste hadde politiet kommet.
-Jasper prøver å beskytte oss. -Du var ikke der.
-Klar for ditt store øyeblikk? -Så inn i helvete!
Skal jeg gå dit og sørge for at det blir rett?
Ja.
Hvordan ser i morgen ut?
Hei, Callie?
Er det morgendagens bilde?
Jeg vil ikke se det. Kan vi pakke veskene dine og dra?
-Du skal ingen steder. -Vet du, Dr. Heidecker?
Hun sa det var et uhell. Så ting kan forandres.
Jeg tar risken, så vær så snill og kom.
Bare gjør det. Begå selvmord.
Men ikke drep kjæresten din samtidig.
Vent, er du med på bildet?
-Ok, la meg se det. -Nei.
Riv av plasteret nå da.
-Hvordan har hun det? Hva gjør hun? -Hun duppet av.
Hun var ute av seg. Jeg ga henne noe.
-Det demper det verste. -Ja.
Det var så bra da det var bra.
Vi hadde et så kult forhold.
-Jeg er lei for det. -Det er ikke din feil, det er min.
-Jaså? -Ja.
Jeg kjøpte denne for et år siden. Men fikk ikke ut fingeren.
-Hvorfor ikke? -Du hadde rett. Jeg var redd.
En feiging.
Jeg er ingen kunstner, men en forfinet renholder, hun fortjener bedre.
Jeg ville være mer enn det.
Jeg skjønner.
I mitt hode har jeg gitt deg skylden for alt dette.
Hvem vet, det kanskje var jeg som tok beslutningene i hemmelighet.
Som saboterte alt av frykt.
-Det går kanskje an å fikse dette. -Jeg tror at det er for sent.
Vet du, jeg begynner faktisk å like lukten.
Hvordan sprøtt er det?
Da jeg så kofferten, visste jeg at du hadde forlatt programmet.
Jeg driter i hva Dr. Heiden-Schmeiden sier.
Du kødder ikke med tiden.
Jeg trenger deg levende. I det minste en dag til.
Om jeg så må slepe deg til den sofaen selv, så gjør jeg det.
Her.
Den holder deg varm.
Hjelp!
Hjelp meg! Noen!
Pistolen. Faen ta deg, Jasper.
Jeg maler denne i dag. Denne er to uker gammel.
Sendte jeg deg ned hit?
Hvorfor skulle jeg gjøre det?
Takk.
Hvem faen er dette?
Din jævel!
-Våg ikke! Jeg dreper deg der du står! -Gjør du det, så faller bøtten.
Hent Callie og gi henne telefonen.
Ikke dytt meg.
-Callie, ser du meg? -Hallo?
Jasper slo meg ned i går kveld og låste meg inn i boden.
-Hva? -Han kommer til å drepe deg.
Nei, han ville aldri...
Gi meg telefonen.
Hvis du ikke setter ned bøtten, skyter jeg skallen av henne!
Du dreper oss likevel. Enten jeg setter ned bøtten eller ikke.
Det fins bare en utvei. Vi får gå.
Hvis vi går, får du beholde maskinen din.
Fort, bøtten begynner å bli tung!
Gi Callie telefonen.
Callie, jeg vil at du ser i Jaspers genserlomme.
Han har noe som er ditt. Noe jeg kjøpte for lenge siden.
Jeg er lei for det. Beklager at jeg ikke vært der for deg.
Det er ok. Du er det nå.
Ta pistolen. Ta den fra Jasper.
Gi meg pistolen.
Gi meg pistolen. Gi meg den.
Rygg unna nå.
Dit bort.
Jeg gjør som du vil.
-Jeg kommer om 30 sekunder. -Ok.
Vent!
Vet du hva? Dette holder deg kanskje varm om natten.
-Hvor skal dere hen? -Langt vekk.
-Vi trenger en del av dette. -Ta så mye dere vil.
-For du kan alltid skaffe mer? -Ikke glem ringen din.
-Herregud, jeg drepte ham faktisk. -Du hadde ikke noe valg.
Kom og sett deg. Er du ok?
-Jeg skal hente litt is. -Ok, men vi må stikke.
-Se! Bildet. Det har forandret seg. -Takk gode Gud.
-Da jeg så bildet av dere sammen... -Nei, det er ok.
Trodde ikke jeg kunne endre noe da Dr. Heideckers brev ikke gjorde det.
Skitt.
-Jeg må male dette. -Jeg forstår ikke.
Jeg malte det for herr B for å kunne ta meg ut av boden med nøklene hans.
Spiller ingen rolle. Vi må dra før purken kommer.
Jeg henter isen til deg.
Dette er umulig. Skulle jeg alltid male dette?
Jeg har ikke endret på noe.
Og hvor kom dette fra?
-Jeg trodde du hentet is. -Jeg skulle det. Jeg gjør det.
Hva sa du?
-Det spiller ingen rolle. -Her. Du burde nok ligge ned.
Hold isen mot hodet.
Hva faen var det? Kameraet tok nettopp et bilde.
BYTT UT BILDE DREP JASPER, REDDE FINN
Jeg kan forklare.
Vent, vent!
-Si hva som foregår. -Vi setter oss.
Nei! Snakk!
Husker du da vi fikk samtalen om herr Bs sene leie og jeg sjekket hos ham?
Er du hjemme, herr Bezzerides?
Jeg fant maskinen og et bilde stakk ut av den.
VELT HATTESTATIVET GJEM FORRIGE UKES DAGBILDER
Grunnen til at det fins dags-og kveldsbilder hos herr B-
-er at kameraet tar et bilde kl 08.00 og et kl 20.00.
Siden du og Jasper ikke visste det kunne jeg gi meg selv hemmelige beskjeder.
Du er tidlig oppe?
Da jeg overrasket deg i kjøkkenet nå nettopp...
Hva gjorde du da?
Jeg gjemte dette.
I går kveld da Jasper poserte med alle pengene, byttet jeg ut bildene.
Jeg byttet dem nettopp tilbake.
Jeg har sett alle kveldsbilder og Jasper er død. Når ble dette tatt?
-Det er fra tidligere. -Tidligere enn når da?
Tidligere enn tidligere.
En måned siden. Fulle maskespill. Det betydde ikke noe.
Jeg bare utagerte. Bli full iblant.
Jeg ville nesten bli avslørt så du skulle våkne opp.
-Ja, det er jo en unnskyldning. -Unnskyld at jeg er så svak.
Jeg kan bare ikke fatte at du og... lot dette skje.
Du hadde alle muligheter til å advare oss. Hvorfor gjorde du ikke det?
Jeg bare gjorde det bildene ba meg om. Jeg ble trukket inn som vi alle.
Forstår du ikke? Alt skjedde av en grunn.
Alt vi hadde før bleknet. Du var så fjern. Men så...
Du ble sjalu for første gang på evigheter.
Og jeg fikk endelig kjenne kyssene dine igjen.
Du sa det, det kreves et sånt øyeblikk for å se hva man har foran seg.
Bit for bit kom vi tilbake til hverandre.
IKKE TILGI FINN
Du fortsatte å velge maskinen og arbeidet ditt foran oss,-
-så jeg måtte gjøre noe for å få deg fornuftig igjen.
BUTT BILDER TIL MASKESPILLKVELDEN DREP JASPER FOR Å REDDE FINN
Og så i dag. Du slåss for oss.
Hardere enn jeg noensinne har sett deg kjempe for noe.
Så til slutt...ble alt bra.
Alt ble bra.
-Hva gjør du? -Det vi burde gjort. Ødelegge maskinen.
Stopp, vær så snill! Du sa at vi kan forandre ting?
Jeg trenger bare sette en ny lapp i vinduet for kveldens bilde.
Så når jeg får gårsdagens beskjed, så hindrer jeg deg i å avsløre meg.
Du finner ikke bildene. Vi har aldri hatt denne samtalen.
Hvis du ødelegger maskinen, kan jeg ikke fikse dette.
Du skulle ikke tvunget meg til å gjøre det. Det kommer til å bli bra.
Vi husker ikke noe av dette i morgen. Det kommer til å bli bra.
IKKE BLI AVSLØRT VED VINDUET
-Hva gjør du her, Joe? -Jeg fikk en beskjed fra Finn.
Han sa at dere to skulle forlate byen. Jeg ville se hva Jasper gjorde.
Hva er det på vinduet?
Får jeg komme inn?
Ja da. Absolutt. Det spiller ingen rolle.
I kveld spiller ikke noe av dette noen rolle.
Du har vel noen spørsmål til meg?
IKKE BLI AVSLØRT VED VINDUET
Tekst: Per Olav Wiborg-Maurstad www.ordiovision.com